(untitled) (Шевченкознавчі студії, 2024)
Вступ. Дослідження сучасного перекладознавства дедалі більше привертають увагу українських філологів, що відповідає пост-структуралістським тенденціям міждисциплінарних студій у гуманітарних науках. Символічна постать Тараса Шевченка може стати взірцем для концептуалізації образу України за кордоном з огляду на виняткову роль його творчості в становленні українського письменства, а тому проблеми рецепції та інтерпретації його творчості через переклад видається надзвичайно актуальним. Метою нашої статті є висвітлення проблеми рецепції й інтерпретації поетичної творчості Тараса Шевченка у франкомовному культурному ареалі для виділення проблем і перспектив подальшої аналітики. Методи. Було проведено діахронічний перекладознавчий аналіз перекладів поезії Тараса Шевченка французькою мовою, з компаративним розглядом діаспорної та вітчизняної перекладацьких традицій у широкому соціокультурному контексті. Результати. Встановлено, що репрезентація літературної творчості Кобзаря пов’язана із двома основними векторами – діаспорним і радянським та синтетичними проектами. Перший вектор характеризує потреба в нецензурованій рецепції, проте естетична функція таких видань здебільшого поступається інформативній, що не сприяє залученню широких кіл реципієнтів. Натомість видання творів Кобзаря радянської доби, також із обмеженою аудиторією, характеризуються більш досконалим дотриманням ритмічно-мелодійної структури оригінального тексту, хоча їхня рецепція в літературознавчому й соціокультурному дискурсі редукується відповідно до семіотичного контексту радянської ідеології. Новітні видання поезій Т. Шевченка за редакцією Т. Сирочук і Д. Чистяка подають нецензуровану й перекладену з оригіналу версію перекладів, однак важливим постає збереження образно-символічного рівня творів і адекватна рецепція письменницької картини світу, а також налагодження відповідних механізмів промоції для введення у широкий франкомовний культурний контекст. Висновки. Слід підсумувати, що ґрунтовне видання творів Кобзаря французькою мовою іще попереду. В основу його варто покласти найкраще зі збірки перекладів Е. Ґійвіка, критично переосмисливши діаспорні видання за редакцією акад. А. Жуковського, а також радянське видання «Дніпра» й публікацію за редакцією Т. Сиротчук. Водночас, слід наголосити на потребі підготовки такого видання на міждержавному рівні, з залученням відомого французького поета для виконання перекладу й літературної редакції та забезпечення промоції у престижній поетичній серії, щоби ім’я Кобзаря ввійшло у франкомовний культурний контекст справді належним чином. ______________ Список використаних джерел Кочур Г. (2008). Література та переклад. Т.1. Смолоскип. Чередниченко О. (2014). Тарас Шевченко у франкомовному світі. Шевченкознавство в сучасному світі. ВПЦ «Київський університет». Чистяк Д. (2021). Українська література у франкомовних країнах у діахронічному аспекті: проблеми і перспективи. Вчені записки ТНУ ім. В.І. Вернадського. Серія. Філологія. Журналістика. Т. 32. № 5. Ч.1, 214–222. Anthologie de la littérature ukrainienne du XIe au XXe siècle (2004). Editions Olena Teliha. Chevtchenko T. (1964). Choix de textes. Pierre Seghers. Chevtchenko T.(2014). Kobzar. Bleu & Jaune. Chevtchenko T. (2022) Notre âme ne peut pas mourir. Editions Seghers. Chevtchenko T. (1978). Œuvres choisies. Dnipro. Chevtchenko T. (2014). Testament. Institut culturel de Solenzara. Shevchenko T. (2014). Kobzar. Taras Shevchenko Museum.