(untitled) (Шевченкознавчі студії, 2025)
Вступ. Підготування нового академічного видання Шевченкової літературної спадщини передбачає, зокрема, ретельний огляд пропозицій скоригувати усталені час і місце написання того чи того твору. Свого часу Леонід Большаков відніс до 1849 року появу вірша "Ну що б, здавалося, слова...", датованого в Повному зібранні творів у 12 томах (за розташуванням автографа у "Малій книжці" серед текстів 1848 року) кінцем вересня – груднем 1848 року. Тож виникла потреба детально розглянути його аргументацію, щоб визначити резонність міркувань і прийняти чи відхилити запропоноване датування. Mетоди . Застосовано традиційні текстологічні методи. Результати. Л. Большаков у своєму твердженні спирався на такі слова у вірші: "Матрос, / Таки земляк наш з Островної". Проаналізувавши кріпацькі реєстри цього українського села на Оренбуржчині, він виявив Івана Васильєва, якого ототожнив із матросом у команді Аральської описової експедиції 1849 року (у 1848 р. той не брав участі у плаванні). Унаслідок вивчення рукописної збірки "Мала книжка" вкотре підтверджено спостереження науковців, що Шевченко занотував вірш разом зі створеними 1848 року текстами, тому немає жодних підстав змінювати час його написання на 1849-й. Із цього логічно випливає, що поет чув спів достеменно не Івана Васильєва. Ймовірно, в оману Л. Большакова ввів випадковий збіг поширеного імені та прізвища (приміром, тільки в "Оренбургской шевченковской энциклопедии" міститься шість персоналій на прізвище "Васильєв"), що в підсумку привело його до хибних висновків. Схоже, поштовхом до написання елегії справді був реальний випадок на шхуні, однак поет міг художньо домислити сюжетну ситуацію. Висновки. Датування вірша "Ну що б, здавалося, слова... " в межах 1848 року варто розширити, врахувавши плавання морем: серпень (а не кінець вересня) – грудень 1848 року, Аральське море, Косарал. Пропозицію Л. Большакова передатувати вірш 1849 роком слід остаточно відкинути.